U rujnu 1939. njemačke snage potukle su poljsku armiju za dva tjedna.
Židovima je zapovjeđeno da prijave sve članove obitelji i presele se
u velike gradove. Preko 10000 Židova dnevno dolazi u Krakow iz unutrašnjosti.
Ime?
Ništa ne znam. Tamo!
- Jerzy, znaš tko je taj čovjek? - Ne znam.
Skupimo se, molim vas.
Osmijeh. Dobro.
REZERVIRANO
Da, gospodine.
Odnesite im turu pića.
Dobro, gospodine. Što da kažem, od koga je?
Možete reći da je od mene.
- Od onog gospodina. - Gdje?
Znate ga?
- Saznajte tko je on. - Da, gospodine.
Agnieszka...
sve bih dao da te večeras čujem da pjevaš.
Ali znam da nećeš.
Neugodno mi je.
Što on to radi?
Ostani ovdje.
Kako ste?
Ostavili biste ženu samu za stolom na ovakvom mjestu?
Draga, vi ste oličenje usamljenosti.
Kakav krasan miris. Slamate mi srce.
Još jednu stolicu, molim. Votku za mog prijatelja.
- Za damu? - Pernod.
Dođite za stol, djevojke! Popijte s nama!
Dođite k nama! Udajte se za nas!
Reći ću ti što ja podrazumijevam pod suradnjom.
Dva dana po donošenju zakona da svi Zidovi moraju nositi zvijezdu...
židovski ih krojači prave na tone...
od raznih materijala za zlot po komadu.
Kakva vina imate u podrumu?
Imam izvrstan njemački rizling. 1937.
Francusko. Bordeaux. Chateau latour, '28, '29?
Kao da nemaju pojma kakav je to zakon.
Kao da je to amblem konjičkog kluba.
- A Margaux '29? - Ne, nemamo.
Onda burgundac? Romanée-Conti, '37?
To je ljudska priroda. "Radimo ovo da izbjegnemo ono."
Oni to rade tisućama godina.
Tako oni rade. Prebrode nedaće.
Ali ova je nedaća drukčija. Ovo nisu Rimljani. Ova je nedaća SS.
Martine.
Molim, gospodine.
Tko je onaj čovjek?
To je Oskar Schindler!
JUDENRAT Židovsko vijeće sastavljeno od 24 izabrana
Židova osobno odgovorna za izvršavanje naređenja režima u Krakowu, kao što je
sastavljanje lista za radna odjeljenja, hranu i stanovanje.
Mjesto za podnošenje žalbi.
- Privatni se imetak ne može konfiscirati. - Koliko će dugo škole biti zatvorene?
- Ne znam odgovor. - Član 47...
- Vi ne znate ništa. - Znam Hašku konvenciju.
Ulaze nam u kuću i kažu nam da mi tu više ne živimo.
Ona sad pripada nekom časniku SS-a.
Molim vas. Ja znam samo ono što mi kažu...
a to što mi kažu mijenja se iz dana u dan.
Zar ne bi trebalo da vi možete pomoći?
A što ako ja ovo skinem? Što će oni onda uraditi?
Ubit će vas. Zašto ne prestanete...
Itzhak Stern.
Tražim Itzhaka Sterna.
Jeste li vi Itzhak Stern ili niste?
Jesam.
Gdje možemo razgovarati?
Ima poduzeće u ulici Lipowa kojem ste vodili knjige.
Što su pravili? Kuhinjsko posuđe?
Gospodine, po zakonu vam moram reći da sam Židov.
A ja sam Nijemac. Eto tako.
- Mislite li da je ta tvrtka dobra? - Umjereno uspješna.
Ja ne znam ništa o emajliranoj robi. A vi?
Ja sam bio običan knjigovođa.
Ali jednostavna tehnika, slažete se?
Promijene se strojevi...
i može se praviti nešto drugo, zar ne?
Poljske vojne porcije, pribor za vojnu menzu.
Ugovor s vojskom.
Kad se rat završi, ništa od toga. Ali zasad je odlično.
Može se obogatiti, slažete se?
Mislim da trenutno većina ljudi ima druge prioritete.
Na primjer?
Siguran sam da ćete dobro proći s ugovorima.
Zapravo, što bude gore, vama će biti to bolje.
Ja mogu prikupiti potpise koje trebam. To je lakši dio.
Naći novac da se kupi ta tvrtka... to je teško.
Nemate novca?
Ne toliko. Znate li nekoga?
Židove, da. Investitore.
Vi sigurno imate veze među židovskim poslovnim ljudima koji ovdje rade.
Kojim poslovnim ljudima? Židovi više ne smiju imati tvrtke.
- Zato je ova pod prisilnom upravom. - Ali oni ne bi bili vlasnici.
Vlasnik bih bio ja. Plaćao bih ih u robi... kuhinjskim posuđem.
Kuhinjskim posuđem.
Nečim što mogu koristiti. Nečim što mogu držati u rukama.
Prodati na crno, raditi što hoće.
I svi su zadovoljni.
Ako hoćete, mogli biste voditi tvrtku za mene.
Da vidimo.
Oni bi uložili sav novac, ja bih sve radio.
Ako smijem pitati, što biste vi radili?
Ja bih se starao da se zna da tvrtka postoji.
Potrudio bih se da ima određeni stil.
Ja sam dobar za to, ne za rad.
Prezentiranje.
Siguran sam da ne znam nikoga tko bi bio zainteresiran za to.
Trebali bi biti, Itzhak Stern.
Recite im da bi trebali biti.
Imam mušteriju koja prodaje marke za zlote za 1 prema 2,45.
Vuna, ovratnik od nerca. Fini kaput.
Zamijenit će ga za točkice za hranu.
- Stijenj za svjetiljke. - Imate pun kamion stjenjeva?
Što će mi pun kamion stjenjeva?
Devet sa 12, devet sa 14.
Ne znam. Lijep veliki perzijaner.
- Što? - Nije ti poznato?
- To je krema za cipele. - U metalnoj ambalaži?
- Tražio si kremu za cipele. - U metalnim posudama. Ova je staklena.
- Nisam to tražio. - U čemu je razlika?
U čemu je razlika?
Moj klijent je to prodao svom klijentu, koji je to prodao njemačkoj vojsci.
Ali, dok je stiglo tamo, puknulo je od hladnoće.
- Svih 10000 komada. - To nije moj problem.
- Nije tvoj problem? - Nije moj problem.
U redu.
Njemačka vojska hoće saznati odakle je to.
- Potrudit ću se da sazna. - Sad jeste tvoj problem.
Ti šuti.
Metalna ambalaža.
Zdravo.
Oprostite što se miješam, ali imate lijepu košulju.
Lijepa košulja.
Znate li gdje bih mogao nabaviti tako lijepu košulju?
Kao ovu?
Protuzakonito je prodavati i kupovati bilo što na ulici.
Mi to ne radimo. Ovdje smo da se molimo.
Znate li koliko košta ovakva košulja?
Lijepe stvari su skupe.
Koliko?
Trebat će mi i druge stvari, kad zatreba.
- Neće biti problema. - S vremena na vrijeme.
20. ožujka 1941. ROK ZA ULAZAK U GETO
Proglasom 44-91 uvodi se zatvoren židovski okrug južno od rijeke Visle. Stanovanje
u ovom ograđenom getu je obavezno. Svi Židovi iz Krakova i okoline istjerani su
iz svojih domova i moraju se tiskati na površini od samo 16 stambenih četvrti.
Ovo je, očigledno, pravo mjesto. Kako ste?
Zbogom, Židovi!
O, Bože!
Ne može biti bolje.
- Moglo bi biti gore. - Kako? Reci mi.
Kako, za ime svijeta, može biti gore?
- Hej, Goldberg? - Poldek.
- Što je ovo? - Judenrat sad ima vlastitu policiju.
- Ma što kažeš? - Ordnungsdienst.
Ja sam sad policajac, možeš li vjerovati? Teško je povjerovati.
Ne, nije teško povjerovati.
To je dobar posao. Jedini posao ovdje.
Možda bih pretpostavljenima mogao reći neku lijepu riječ o tebi.
Tvojim pretpostavljenima?
Ma, hajde. Nisu oni tako loši kao što se priča.
Dobro, gori su nego što se priča, ali to znači puno novca.
Puno novca.
Daj mi moj raspored smještaja.
Hajde.
Izgledaš smiješno u toj kapi, Goldberg.
Izgledaš kao klaun, znaš?
On je vrlo važan čovjek. Dajte mu samo dva minuta vremena.
Otkad vrijeme košta? Samo sjedite i slušajte.
Molim vas. Gospodine?
Za svaku tisuću koju investirate platit ću vam...
- Dvjesta. - 200 kila emajlirane robe mjesečno...
počevši u srpnju, u trajanju od godinu dana...
poslije čega smo kvit. Eto tako. Vrlo je jednostavno.
- Nije dovoljno dobro. - Nije dovoljno dobro.
Nije dovoljno dobro?
Pogledajte gdje živite. Pogledajte gdje su vas strpali."Nije dovoljno dobro."
Prije nekoliko mjeseci imali biste pravo, ali sada ne.
Novac je ipak novac.
Ne, nije.
Zato smo ovdje.
Roba za razmjenu jedina je valuta koja će u getu nešto vrijediti.
Stvari su se promijenile, prijatelju.
Jesam li ja sazvao ovaj sastanak?
Vi ste rekli g. Sternu da hoćete razgovarati sa mnom.
Ovdje sam. Dao sam vam dobru ponudu.
Dobra ponuda bi bila postotak u tvrtki.
Ništa od ovoga. Van.
Kako možemo znati da ćete održati riječ?
Jer sam rekao da hoću.
Hoćete ugovor? U kojem će sudu važiti?
Rekao sam što ću uraditi. To nam je ugovor.
Standardna tarifa SS-a za kvalificirane radnike Židove je...
sedam maraka na dan, a pet za nekvalificirane i žene.
To se plaća Ekonomskom uredu Reicha.
Sami Židovi ne dobivaju ništa.
Poljacima se plaća nadnica. Općenito, oni dobivaju malo više.
- Slušate li me? - Što ste ono rekli o SS-u?
Tarifa? Što?
Plaća za židovske radnike... plaća se izravno SS-u, ne radniku.
- On ne dobiva ništa. - Ali je manje.
- Manje nego što bih platio Poljaka. - Manje je.
To vam pokušavam objasniti.
Poljaci su skuplji.
Zašto bih zaposlio Poljake?
Tvornica emajlirane robe u ulici Lipowa.
Vlasnik je Nijemac.
Ali je van geta, pa se možete mijenjati za dodatnu robu...
za jaja, što god vam treba... s poljskim radnicima.
To ne možete dobiti ovdje.
On još traži deset zdravih žena za...
- Ja sam zdrav. - Dovedi sestru, dobro?
Trebate ih uvjeriti da imate struku...
- nešto što vrijedi u ratu. - Što, na primjer?
- Ja sam glazbenik. - Što ako ih ne uvjeriš?
- Ime ti ide na spisak. - I stave te u kamion...
- Ne, to nije istina. - Glazbenik ste?
- Da. - Da sam na vašem mjestu, sakrio bih se.
Neću se kriti kao životinja.
Ima mjesta za sakrivanje.
Ja sam diplomirao na Sveučilištu u Lwowu.
Radio sam u hidroelektrani u Roznowu...
Blauschein.
Nabavit ću potrebne isprave jer ova karta više ne vrijedi.
Možete stajati u ovom redu cijeli dan, i opet ćete dobiti ovo.
Ove ne vrijede. Morate izaći iz reda...
i dobit ćete plavu kartu, Blauschein...
koja znači da ste neophodan radnik.
Ja ću vam nabaviti te isprave kod Pankiewicza.
Ljekarnika. Pogledajte, tamo.
Pogodi tko je ovdje.
Poldek! Uživaš u vremenu, Poldek?
- Uživaš u redovima? - Treba ti krema za cipele?
Možda u metalnoj ambalaži?
Nisam neophodan?
Mislim da ste pogrešno razumjeli značenje te riječi.
Nemate Blauschein, gospodine. Stanite tamo.
Mičite se. Sljedeći!
Kako to mislite "nisam neophodan"?
Ja predajem povijest i književnost. Otkad to nije neophodno?
On je laštilac kovine.
- Nije bilo dobro? - Ima 53 godine.
- Previše je nova. - Hvala.
Ludi ste. Ostavili ste je u ladici.
Koliko sam vam puta rekao?
Potvrdu o zaposlenju sve vrijeme nosite u džepu.
A vi je ostavili u ladici.
Koliko sam vam puta rekao?
Ja sam laštilac kovine.
Uzmete okrugli komad lima...
uronite ga u emulziju sapuna.
Onda ga stavite na sredinu preše.
Dobili smo lonac za juhu.
Grosz, gđo Grosz, ostanite skupa.
Gospodine, imam deset radnih dozvola za Deutsche Emailwarenfabrik...
koje smo potpisali g. Bankier i ja.
Ako je naugljen, očistite ga turpijom.
Ali ne dotičite obje elektrode istovremeno.
Udarit će vas struja. Evo, probajte.
Ubacite lim pod prešu...
ali budite vrlo pažljivi ako ne želite da vam prsti...
postanu dio čajnika.
- Zanimanje? - Ja sam pisac. Sviram flautu.
Ali Moses je kvalificirani metalac.
Zna praviti limene lonce. Zna praviti cisterne.
Zna napraviti sve što g. Schindler traži. Visoko je kvalificiran.
Dajte mu svoju kartu. Moses, dajte mu svoju kartu.
A sad, mašicama uronite posudu...
u emajl.
I pošto je okrenete, pažljivo je spustite da se osuši.
Što god da vas pita, pustite mene da vas predstavljam i govorim u vaše ime.
Ništa ne govorite.
Kartoteka, fakturiranje, evidencija mojih sastanaka, stenografija.
Daktilografija, očigledno. Kako stojite s daktilografijom?
- Dobro. - Molim vas.
Treba vam tajnica. Odaberite jednu.
Ne znam kako. Sve su tako... kvalificirane.
Morate odabrati.
Širok osmijeh. Širok osmijeh.
Molim vas, pobrinite se za mog gosta.
Čajevi u kutiji su dobri. Kava, pašteta...
kobasica, sirevi, kavijar od morune.
A tko može živjeti bez njemačkih cigareta?
Nabavite mi koliko god možete.
I još svježeg voća.
Onog stvarno rijetkog... naranči, limuna, ananasa.
Trebam nekoliko kutija kubanskih cigara. Najboljih.
I crne, gorke čokolade.
Ne u obliku piškota. Table čokolade.
Velike kao moja šaka, kakve se daju na kušanju vina.
Trebat će nam puno konjaka. Najboljeg, Hennessyja.
Šampanjac Dom Perignon.
Nabavite L 'Espadon sardine...
i probajte naći najlonke.
Osobito mi je zadovoljstvo objaviti...
da Deutsche Emailfabrik, proizvođač emajlirane robe...
izuzetne kvalitete, posebno dizajnirane...
i izrađene za vojne potrebe, radi punim kapacitetom.
Koristeći samo najsuvremeniju opremu...
DEF-ovi visokokvalificirani i iskusni...
obrtnici i radnici
izrađuju proizvod bez premca po kvaliteti...
omogućujući mi da ponudim, s potpunom uvjerenošću i ponosom...
kompletnu liniju kuhinjskog i poljskog posuđa...
koju moja konkurencija ni u kom pogledu ne može nadići.
Pogledajte priloženu listu i boje koje nudimo.
U očekivanju da će ova ponuda naići na vaše odobravanje...
očekujem dugu i uzajamno uspješnu suradnju.
Unaprijed vam želim izraziti najiskreniju zahvalnost...
uz najsrdačniji pozdrav. Oskar Schindler.
Trebam 100 tisuća odavde za sljedeći četvrtak.
Sto trideset... Ne, neka bude sto četrdeset za srijedu.
Sve ovo ide u Madritschevu tvornicu sljedećeg utorka.
Moj otac je volio reći: "U životu ti trebaju tri stvari:
Dobar liječnik...
milostiv svećenik...
i pametan knjigovođa."
Prvu dvojicu nikad nisam puno trebao.
Ali treći...
Samo se pretvarajte, zaboga.
Je li to sve?
Pokušavam vam se zahvaliti.
Želim vam reći da ovo ne bih mogao bez vas.
Uobičajeno bi bilo da prihvatite moju zahvalnost.
Osim toga, bilo bi i uljudno.
Nema na čemu.
Idite.
Klonowska, tko je to?
Sva se smela. Pogledaj je.
Znaš što? Dopala bi ti se.
- Molim te, Oskare! - Što je?
Ne moram je ja voljeti samo zato što se tebi sviđa.
To ne ide tako.
Dobro ti je ovdje.
Krasno izgledaš.
- Pazite na stepenicu, gospođice. - Gđa Schindler, Marek.
- Sve ovo nije neka šarada? - Kako bi mogla biti šarada?
- Auto, stan. - Čekaj malo.
Pogodi koliko ljudi imam na platnom popisu.
Na vrhuncu uspjeha, moj je otac imao 50.
Ja imam 350.
350 radnika u tvornici, s jednim ciljem.
Da prave kuhinjsko posuđe?
Da stječu novac.
Za mene.
Pita li netko za mene?
Kod kuće?
Svi. Stalno.
Ovdje neće skoro zaboraviti ime Schindler, to ti ja kažem.
"Oskar Schindler", govorit će.
"Svi ga se sjećaju.
Učinio je nešto izuzetno.
Napravio je nešto što nitko drugi nije.
Došao je ovamo bez ičega...
s koferom...
i od propale tvrtke napravio veliku tvornicu.
A otišao je s punim kovčegom...
Dva puna kovčega novca.
Svim bogatstvom ovog svijeta."
Ugodno je vidjeti da se ništa nije promijenilo.
Nisi u pravu, Emilie.
Ranije ovo nikako nisam mogao znati...
ali uvijek je nešto nedostajalo.
U svakom poslu koji sam probao, sad to vidim, nisam ja bio neuspješan.
Nešto je nedostajalo.
Sve i da sam znao što je to, ništa ne bih mogao uraditi...
jer se to ne može stvoriti.
A to je odlučujuće u svijetu između uspjeha i neuspjeha.
Sreća?
Rat.
Da ostanem?
Ovo je lijep grad.
Pitala sam te da li da ostanem.
Ovisi o tebi.
Obećaj mi, Oskare...
da nijedan vratar ili šef sale nikad neće pomisliti...
da sam ja bilo tko drugi do gđa Schindler...
i ostat ću.
Zbogom, draga.
Mogao bih pokušati pročitati ovo ili pojesti ručak dok je još topao.
Dobro nam ide?
- Da. - Bolje ovog mjeseca nego prošlog?
Ima li razloga da mislite da će sljedeći mjesec biti gori?
Rat bi se mogao završiti.
- Što je? - Vani je jedan strojar...
koji bi vam se htio osobno zahvaliti što ste mu dali posao.
Dolazi svaki dan. Vrlo je zahvalan. Trajat će samo minutu.
G. Lowenstein?
Htio bih vam se zahvaliti...
što ste mi dali priliku da radim.
Nema na čemu. Siguran sam da odlično radite.
SS-ovci su me pretukli.
Ubili bi me...
ali sam, zahvaljujući vama, neophodan za ratnu akciju.
Odlično.
Naporno radim za vas.
Siguran sam da je tako.
Nastavit ću naporno raditi za vas.
Odlično. Hvala.
- Bog vam pomogao, gospodine. - Dobro.
Dobar ste čovjek.
- Spasio mi je život. - Jeste.
Bog mu pomogao.
Bog vam pomogao.
Oprostite, Herr Direktor, ali puno kasnite.
Gospodine, ovo je za Obersturmbannführera.
A ovo je za njegovu nećakinju, Gretu. Rođendan joj je.
Usput, nikad mi više nemojte to uraditi.
Hajde, vozi! Ne klanjaj se.
Jeste li primijetili da onaj čovjek ima samo jednu ruku?
Doista?
- Kakva je korist od njega? - Vrlo je koristan.
- Kako? - Vrlo koristan. Uspjeh!
Zakasnit ćemo na posao.
Oskare, ne trebaš ih smatrati svojima.
Moraš razumjeti da neke od ovih časnika...
nije nimalo briga za proizvodnju.
Za njih je nacionalni prioritet...
natjerati Židove da čiste snijeg.
To nema nikakve veze sa stvarnošću, Oskare.
Ti to znaš i ja to znam.
Židovi čiste snijeg...
To ima ritualni značaj.
- Pođi sa mnom. - Ja sam neophodan radnik.
- Neophodan radnik? - Da.
Radim za Oskara Schindlera.
Jednoruki Židov? Dvostruko beskoristan!
Propala mi je jednodnevna proizvodnja, Rolf.
Ja radim za Oskara Schindlera.
Danka, gledaj snijeg. Gledaj snijeg!
Izgubio sam radnika. Očekujem odštetu.
Podnesite žalbu Ekonomskoj upravi. Imate pravo na to.
- Hoće li to nešto vrijediti? - Naravno da neće.
Jedan je glavešina iz SS Direkcije za budžet i izgradnju bio na ručku...
i rekao nam da je povjerovati...
da za kvalificiranog radnika Židova ima mjesta u ekonomiji Reicha...
izdajnička ideja.
Jednoruki strojar, Oskare?
Radio je na preši za metal.
Vrlo kvalificiran.
Koješta. Nevjerojatno.
Stern, jeste li to vi?
Ne, Poldek je. Radi se o Sternu.
Ostavite prtljagu na peronu.
Jasno je označite.
Prvo ime, pa onda prezime.
Ne nosite prtljagu sa sobom.
Doći će za vama.
Ostavite prtljagu na peronu.
Jasno je označite.
- Na listi je. - Je li?
- Hajdemo ga pronaći. - Oprostite, ne možete ga uzeti.
Na listi je. Da je neophodan radnik...
Hoću razgovarati s časnikom. Kako se zovete?
- Lista je točna, gospodine. - Nisam vas pitao za listu.
- Pitao sam kako se zovete. - Klaus Tauber.
Tauber.
Hauptscharführer, gospodin smatra da je napravljena greška.
Upravitelj moje tvornice je negdje u ovom vlaku.
Ako vlak ode s njim, poremetit će mi proizvodnju...
a Ministarstvo za naoružanje zanimat će zašto.
- Je li na listi? - Jeste, gospodine.
Pa, gospodine, lista je točna. Ja tu ne mogu ništa.
Kako se zovete?
Kako se zovem?
Zovem se Kunder.
Hauptscharführer Kunder. A kako se vi zovete?
Schindler. S-C-H-I-N-D-L-E-R.
Puno vam hvala, gospodo.
Mislim da vam mogu garantirati...
da ćete biti u južnoj Rusiji prije kraja mjeseca.
Doviđenja.
Gospodine.
Oprostite.
- Zaustavite vlak! - Oprostite.
Ovdje je! Zaustavite vlak!
Zaustavite vlak!
Potpišite ovdje. Parafirajte tamo.
Nama je svejedno, shvaćate?
Ovaj ili onaj.
To je smetnja na listi. To je administracija.
Zaboravio sam kartu kod kuće.
Pokušao sam im objasniti da je greška, ali...
- Oprostite, bilo je glupo! - Što da sam stigao pet minuta kasnije?
Gdje bih onda bio?
"ŽIDOVSKA ČETVRT" KRAKOWSKI GETO, ZIMA '42.
Jutros sam se probudio iz sna.
Bio sam švorc i dijelio sam sobu sa 12 ljudi koje ne poznajem...
a onda sam shvatio...
da sam švorc i da dijelim sobu sa 12 ljudi koje ne poznajem.
- I ti se na to smiješ? - Moram se smijati.
Živiš iza zidova.
Židove mogu podnijeti.
Dosta mi je ograničenja u životu.
Ovi ih zidovi drže vani. Samo mi je to važno.
Meni se ovdje dopada. Ima neku, ne znam...
pradjedovsku prljavštinu.
Ti si im rob.
- Ja sam pametan. - O, da, pametan si.
- Pravi si genij. - Ti si imao svoju šansu.
Danas sam zapravo našao vremena da organiziram misli.
Ne sjećam se kad sam to posljednji put radio.
Kad smo to posljednji put radili?
Kad smo posljednji put ovako stajali i razgovarali?
Nitko me danas nije tjerao u kamion.
Nitko mi nije uzeo tvrtku.
Ti ni nemaš tvrtku koju bi ti uzeli.
Ne može se pasti niže od ovoga.
To je to. Na dnu smo.
Geto je... sloboda.
Ova ulica dijeli geto otprilike na dva dijela.
Desno, geto A:
Državni službenici, tvornički radnici i slično.
Lijevo, geto B:
Uglavnom višak radne snage...
starci i nemoćni.
UNTERSTURMFÜHRER AMON GOETH Gdje biste vi htjeli početi, ha?
Imate li pitanja, gospodine?
Da, zašto je krov spušten? Smrzavam se.
LOGOR ZA PRISILNI RAD PLASZOW U IZGRADNJI Očekujemo radnu snagu
Naravno, odijeljenih.
- Žene s druge strane... - Gdje ću ja stanovati?
- Tamo, gospodine. - Tamo?
- Da, u onoj vili. - Ti to zoveš vilom?
- Njihova sinagoga, vidite li je? - To nije vila.
- Planiramo je pretvoriti u staje. - To je kuća.
Što je ono tamo?
Dječji vrtić. Pedeset jedno.
Imamo i zubara, postolara, liječnike.
Evo ih, gospodine.
Jedna od vas doista ima sreće.
Otvoreno je radno mjesto...
podalje od ovog napornog rada...
u mojoj novoj vili.
Koja od vas ima iskustva u kućnim poslovima?
Ja, kad bolje razmislim, zapravo neću tuđu sluškinju.
Sve one dosadne navike od kojih je moram odučiti.
Ne želim ti prenijeti prehladu.
Kako se zoveš?
- Helen Hirsch. - Kako?
- Helen Hirsch. - Što? Ne čujem.
Ja.
Srušite sve to!
- Na posao! - Srušite sve to!
Srušite ga! Nije sigurno!
Kaže da je temelj pogrešno izliven. Mora ga srušiti.
Rekao sam joj da su to barake, a ne jebeni Hotel Europa.
Jebena Židovka inženjer. Kučko jebena!
Cijeli temelj treba srušiti i ponovno izliti.
Ako ne, napravit će se barem uleknuće...
na južnom kraju barake.
Uleknuće, a onda će se srušiti.
- Ti si inženjer? - Da.
Zovem se Diana Reiter. Diplomirala sam...
građevinarstvo na sveučilištu u Milanu.
Obrazovana Židovka, baš kao Karl Marx.
- Ubij je. - Što?
Herr Kommandant, ja samo pokušavam raditi svoj posao.
Ja, a ja radim svoj.
Ali, gospodine, ona je nadzornik gradilišta.
Nećemo se raspravljati s njima.
Ne. Ubij je ovdje, po mom ovlaštenju.
Trebat će više od toga.
Siguran sam da si u pravu.
Srušite ga, ponovno izlijte, ponovno napravite...
kao što je ona rekla.
Trebate još toga vidjeti, ali svjetla ima još samo sat.
Danas je historijski dan.
Današnji dan će se pamtiti.
Još puno godina...
mladi će se s čuđenjem...
raspitivati o ovom danu.
Danas je historijski dan, a vi ste dio njega.
Prije šest stotina godina...
kad su drugdje bili okrivljavani za epidemiju kuge...
Kazimierz Veliki... takozvani...
rekao je Židovima da mogu doći u Krakow.
Došli su.
Dovukli su svoje stvari u grad.
Naselili se.
Ukorijenili se.
Prosperirali su...
u poslu, znanosti, obrazovanju, umjetnosti.
Došli su bez ičega.
Bez ičega.
I napredovali su.
Šest stoljeća postoji...
židovski Krakow.
Razmislite o tome.
Do večeras...
tih šest stoljeća postat će glasine.
Nikad nisu postojala.
Danas je historijski dan.
LIKVIDACIJA GETA 13. OŽUJKA 1943.
Mislim da ćemo početi u getu B.
- U redu? - Da krenemo s obje strane?
Ne, htio bih da krenete odande.
Zdesna. A onda krenite okolo.
Izaći ćemo kroz kanalizaciju. Moram provjeriti je li slobodna.
- Mila, spakiraj nešto. - Ja ne mogu u kanalizaciju.
Rekla sam ti da neću ići u kanalizaciju.
Možeš. Naravno da možeš.
Neću ići u kanalizaciju.
Kreći! Tamo! Tamo! Hajde!
Kartu, Židove!
U onaj red.
Isto kao da je mrtva. Ostavi je.
Dajte mi jedan tren. Pustite bar da je unesem.
Možeš joj se pridružiti...
ili stati u red.
Žene lijevo!
Muškarci desno. Žene lijevo.
Pustite me! Neću ostaviti muža!
Žene lijevo, muškarci desno.
O, Bože!
- Imaš Blauschein. - To više ništa ne vrijedi.
- Čiste geto. - Nema mjesta za tebe.
Što to govoriš? Probali smo prije. Ima više nego dosta mjesta.
- Predomislila sam se! - Mama!
Pogledaj koliko je mjesta. Sad pogledaj mene. Samo si se uplašila.
Djevojčicu mogu primiti, ali tebe ne.
- Mama, izlazim! - Ostani gdje si!
Više volim da budeš tu nego tko zna gdje.
Odličan pozdrav.
S poštovanjem raportiram da sam dobio naređenje...
da sklonim zavežljaje s ceste...
da bi se moglo nesmetano prolaziti.
Završi i stani u red poljski vojničiću.
- Gđo Dresner? - Da.
Ti si prijatelj mog sina.
Ne brini, otići ću tiho. Neću praviti neprilike.
Ne, idite pod stepenice.
Uskoro će završiti potragu. Ovdje ćete biti sigurni.
Sakrijte se, molim vas! Molim vas!
Sakrijte se pod stepenice.
Pretražio sam zgradu. Nema nikoga.
Zdravo, Adame.
Zdravo, Danka.
Pođite sa mnom. Stavit ću vas u dobar red.
Znaš li izreku: "Jedan sat života je ipak život"?
Više nisi dječak. Dat ću ti blagoslov.
Hajdemo, molim te. Molim te, idemo.
Hajde.
Volio bih da se ova prokleta noć završi.
Najgore je prošlo. Mi smo sad radnici.
O, Bože!
Amone, pravo si dijete, proklet bio!
Ustajanje.
- Skuhaj kavu. - Skuhaj je sama.
SS će sam upravljati nekim tvornicama u Plaszowu...
preradom kovine, tvornicom četki...
još jednom za preradu odjeće Židova...
iz geta, da je iskoriste naše obitelji stradale u bombardiranju.
Ali najviše će koristi imati privatne tvornice kao vaša...
jer će biti unutar logora zapovjednika...
Ne, ne, sjedite. Kako si, Juliane?
Drago mi je da vas vidim, prijatelju.
- Oskar Schindler. - Leo John.
- Franz, drago mi je da te vidim. - Zdravo. Drago mi je da si došao.
- Sa zadovoljstvom, Juliuse. - Kako si? Smršavio si.
Samo u ramenima. Izvolite, sjedite.
Kako ste? Oskar Schindler.
- Počeli smo bez vas. - Dobro. Jesam propustio nešto dobro?
Objašnjavao sam Herr Boschu i Herr Madritschu...
od kakve bi koristi bilo preseljenje njihovih tvornica u Plaszow.
Mislio sam na hranu.
Pošto su vam radnici smješteni u tvornici, na raspolaganju su vam u svako doba.
Možete ih tjerati da rade cijelu noć ako hoćete.
Sva vaša tvornička pravila ostat će ista kao i prije.
Poštovat će se.
Zanima me gdje se može nabaviti takvo odijelo.
- Je li od svile? - Naravno.
Ima lijep sjaj.
- Hvala. - Vrlo lijepo.
Rekao bih da ću vam ga nabaviti, ali onaj što ga je sašio vjerojatno je mrtav.
Ne znam.
Odem na posao prije neki dan.
Nikoga nema.
Nitko mi to nije rekao. Moram sam saznati. Moram ući.
Svi su nestali.
Ne.
Nisu nestali. Ovdje su.
Moji su!
Svakog dana gubim novac. Svaki ubijeni radnik me košta.
Moram naći nekog drugog, obučiti ga.
Toliko ćemo zarađivati da sve to neće biti važno.
To je loše poslovanje.
Hvala.
Ostavi bocu.
Lena...
Hvala.
Scherner mi je rekao još nešto o vama.
Da? Što to?
Da znate što znači riječ "zahvalnost".
Da vama to nije samo maglovit pojam...
kao što je drugima.
Hoćete ostati tu gdje ste.
Radite i nešto usput.
Dobro vam ide.
Ne želite da vam itko govori što da radite.
Znate, mogu to razumjeti. Poznajem vas.
Ono što vi hoćete je vaš vlastiti pod-logor.
Imate li pojma što to podrazumijeva?
Samo birokracija. Morate ga sagraditi.
Samo dobivanje dozvola dovoljno je da vas izludi.
Onda dođu inženjeri, okupe se, stoje okolo...
raspravljaju o kanalizaciji, temeljima, propisima, točnim specifikacijama...
četiri kilometra dugoj ogradi, 1200 kg bodljikave žice...
6000 kg elektrificirane ograde, keramičkim izolatorima...
tri kubična metra prostora po zatvoreniku.
Kažem vam, dođe vam da nekoga ubijete. Prošao sam kroz to. Znam.
Pa, vi znate. Prošli ste kroz to.
Vi biste mi mogli olakšati.
Bio bih vam zahvalan.
Gdje je Stern?
Goldberg i Chilowicz, potrudite se da dobijem svoj dio...
od vlasnika tvornice u ovom logoru...
a vama ostavljam da vodite brigu o mom glavnom računu...
Schindlerovom računu.
On želi neovisnost. Ja sam mu je dao.
Ali neovisnost košta.
To ti je jasno?
Pogledaj me.
Ne zaboravi za koga sad radiš.
- Treba nam još vina. - Još vina!
Stani na mog prijatelja. Ne daj mu otići.
Hvala, Herr Direktor.
- Što to radite? - Što? Češem se po glavi?
Onda misle da imamo uši. Zato se drže na odstojanju.
- Imate li uši? - Imate li bilježnicu?
U mom stolnom kalendaru su rođendani supruga i djece svih naših SS prijatelja.
Ne zaboravite nešto poslati.
Bilježite mito Glavnoj administrativnoj i ekonomskoj upravi...
Polako, Stern, polako.
Ministarstvu za naoružanje, Odjelu unutarnjih poslova vrhovnog guvernera...
i šefu policije kao "pristojbe",
i plaćajte ih svakog prvog u mjesecu...
za razliku od pojedinačnog mita našim SS vezama.
Lista je u donjoj ladici mog stola...
"Prvog u mjesecu..."
SS veze: Lista, donja ladica mog stola, što tretirate kao...
novčani prilog valjanim dobrotvornim ustanovama poslan u ured uglednika.
Poslovanje s našim vezama na crnom tržištu...
navedenim kao dobavljači u službenoj knjizi poslovanja...
- Dosta. - Kako to mislite, dosta?
- Zaboljela me je glava! - Ne možete stati!
- Nisam vas mogao izvući. - Bit ću dobro.
No, ovdje sam skoro svakog tjedna. Obično srijedom.
Obići ću vas da vidim kako ste.
Evo.
Stavite to u džep.
Hajdete.
Herr Direktor, ne dajte da sve propadne. Previše sam truda uložio.
Hvala za...
Sretno.
Radite!
KOVINOPRERAĐIVAČKA TVORNICA U LOGORU ZA PRISILNI RAD PLASZOW
- Što praviš? - Šarke, gospodine.
Sutra mi dolaze neki radnici. Odakle su?
Iz Jugoslavije, Herr Kommandant.
Moram napraviti mjesta.
- Napravi mi šarku. - Da, gospodine.
Dobro radiš.
Vrlo dobro.
Ali malo sam zbunjen, pa mi možda ti možeš pomoći.
Nije mi jasno kako to da radiš...
od, čini mi se, oko 6 sati ujutro?
A tako malo brtvi.
- O, Kriste! - Mogu li ja probati, gospodine?
Provjeri kutnu polugu. Možda je kriva.
Nije. Ne bi se čulo da škljoca da je u pitanju kutna poluga.
Igla je.
- Možda je držak igle mastan. - Što sam rekao? Evo.
Htio bih prijaviti da je količina brtvi bila tako nedovoljna...
jer su jutros kalibrirali strojeve.
Stavili su me da tovarim ugljen.
Čudno, ha?
Hvala, Muek.
A, Lisiek. Ne dotiči kožu. Tek je nauljeno.
- Rottenführer. - Za mene.
Mnogo vam hvala, Herr Direktor.
Sporo je pravio šarke.
Nachi, on može napraviti šarku za manje od minute. Čemu tolika priča?
- Hvala, gospodine. - Nema na čemu.
Nitko ne zna tko je ukrao pile?
Čovjek cio dan hoda s piletom, a nitko to ne primjećuje?
Spasite sebe.
Reci mu za pile.
Još uvijek nitko ne zna.
To si bio ti. Ti si počinio zločin.
- Nisam, gospodine. - Ali, znaš tko jeste.
- Da. - Tko?
On!
- Vrlo je nadaren. - Da, naravno. Dovedite ga.
Gospodine.
Hvala.
- Još jednom hvala, Herr Direktor. - Još jednom, nema na čemu.
Čast mi je raditi u tako izvrsnoj tvrtki.
Jako je dobro što si tu.
Obećavam da ću naučiti sve...
- o proizvodnji emajlirane robe. - Odlično.
- Halo? Ovdje je gđica Elsa Krause. - Treba mi samo pet minuta.
Hoće razgovarati s Herr Direktorom.
Da.
Neće vas primiti.
Izvolite, sjedite.
- Pernod? Konjak? - Ne, hvala.
Pa, što mogu učiniti za vas?
Kažu da ovdje nitko ne umire.
Kažu da je vaša tvornica utočište.
Kažu da ste dobri.
Tko to kaže?
Svi.
Zovem se Regina Perlman, ne Elsa Krause.
Od masakra u getu živim u Krakowu s lažnim ispravama.
Roditelji su mi u Plaszowu.
Zovu se Chana i Jakob Perlman.
Stariji su.
U Plaszowu sad ubijaju stare. Zakopavaju ih u šumi.
Vidite.
Nemam novca.
Posudila sam ovu odjeću.
Preklinjem vas.
Molim vas.
- Molim vas da ih dovedete ovamo. - Ja to ne radim.
Obmanuli su vas.
Ja pitam samo jedno: Ima li radnik određeno umijeće. Samo mi je to važno.
Moj otac je uvoznik, ne metalac.
To je protuzakonito. Nećete me uvući u klopku, gđice Krause!
Ako plačete, dat ću da vas uhite. Kunem se!
Ljudi umiru. Takav je život.
On hoće sve poubijati? Odlično! Što ja tu trebam uraditi?
Sve dovesti ovamo? To vi mislite?
Pošaljite ih Schindleru. Sve ih pošaljite!
Kod njega je utočište, niste znali?
To nije tvornica. Nije to nikakvo poduzeće.
To je utočište za rabine i siročad...
i ljude bez ikakvog umijeća!
Mislite da ne znam što vi radite?
Sve vrijeme ste tako tihi. Znam!
- Gubite li novac? - Nije u tome stvar!
Opasno je! Opasno je za mene!
Morate razumjeti. Goeth je pod ogromnim pritiskom.
Morate na to misliti u ovoj situaciji.
On mora upravljati svim ovim.
On je odgovoran za sve ovdje, za sve ove ljude.
Ima mnogo briga.
A tu je i rat, koji pokreće ono najgore u ljudima.
Nikad dobro, uvijek ono loše. Uvijek ono loše.
Ali u normalnim uvjetima on ne bi bio takav.
Bio bi u redu.
Vidjele bi se samo njegove dobre strane, koje...
On je sjajna varalica.
Čovjek koji voli dobro jelo, dobro vino...
žene, stjecati novac...
Ubijati.
Sigurno ne uživa u tome.
Bejski mi je prije neki dan rekao da je netko pobjegao...
iz radnog odjeljenja izvan žice.
Goeth je postrojio sve iz bjegunčeve barake.
Ubio je čovjeka lijevo od Bejskog, čovjeka desno od njega.
Išao je niz red i pištoljem ubijao svakog drugog čovjeka.
Dvadesetpetoricu.
- Što hoćete da ja tu napravim? - Ništa.
Samo razgovaramo.
"Perlman."
Perlman!
Muž i žena.
Jakob i Chana Perlman!
Neka ih Goldberg dovede.
Lisiek, mislim da bi ovo bilo bolje nego te krpe.
Herr Direktor, samo sam pomagala Lisieku da nađe nešto...
čime će očistiti mrlje iz kade Herr Kommandanta.
- Idi je očistiti. - Oprostite, Herr Direktor.
Ne moraš mi raportirati, Helen.
Znaš tko sam ja?
Ja sam Schindler.
Naravno. Čula sam...
i bili ste prije ovdje.
Evo, čuvaj ovo negdje.
- Hajde, uzmi. - Ovdje dobivam više hrane.
Ako nećeš pojesti, mijenjaj se.
Ili daj Lisieku.
Što se ne bi popravila?
Prvog dana kad sam došla ovdje...
istukao me je jer sam bacila kosti od večere.
U ponoć je sišao u suteren...
i pitao me gdje su.
Za njegovog psa, shvaćate.
Rekla sam mu...
Ne znam kako da kažem. Sad to nikako ne bih mogla reći.
Pitala sam ga: "Zašto me tučete?"
Rekao je: "Sad te tučem...
zato što me pitaš zašto te tučem."
Znam tvoje patnje, Helen.
Nije važno.
Pomirila sam se.
Pomirila?
Jednog dana će me ubiti.
Ne, neće te ubiti.
Znam. Vidim svašta.
U ponedjeljak smo mali Lisiek i ja bili na krovu...
i vidjeli Herr Kommandanta kako izlazi na glavna vrata...
i ide niz stepenice pored terase baš ispod nas.
I tu na stepenicama je izvadio pušku...
i pucao u ženu koja je prolazila.
Ženu koja je nosila neki zavežljaj. U grlo.
Ženu koja je samo išla nekuda.
Nije bila ni deblja ni mršavija...
niti sporija ni brža od ostalih...
i nisam mogla pogoditi što je skrivila.
Što više gledaš Herr Kommandanta...
sve više uviđaš da nema utvrđenih pravila po kojima se živi.
Ne možeš si reći: "Držat ću se ovih pravila...
i bit ću siguran."
Neće te ubiti jer previše uživa u tebi.
Toliko uživa u tebi da ti čak ne dopušta nositi zvijezdu.
Neće da bilo tko zna da on uživa u Židovki.
Onu je ženu ubio sa stepenica...
jer mu ništa nije značila.
Ona je bila samo jedna u nizu: Niti mu je smetala niti mu se sviđala.
Ali ti, Helen.
U redu je. Nije to ta vrsta poljupca.
Hvala.
Evo.
Da. Vino.
Krasna zabava, Amone. Hvala.
Zašto piješ to motorno ulje?
Stalno ti šaljem fine stvari.
Jetra će ti eksplodirati kao ručna granata.
Znaš, gledam te...
Promatram te.
Nikad nisi pijan.
To je prava kontrola.
Kontrola je moć.
To je moć.
Da li nas se zato plaše?
Mi imamo moć da ubijamo, i zato nas se plaše.
Plaše nas se jer imamo moć da proizvoljno ubijamo.
Onaj tko počini zločin trebao bi biti pametniji.
Damo ga ubiti i to nam prilično prija...
Ili ga sami ubijemo i još nam više prija.
Međutim, to nije moć.
To je pravda. To je drukčije od moći.
Moć je kad imamo svako opravdanje da ubijemo...
a ne ubijemo.
Misliš da je to moć?
To su imali carevi.
Netko nešto ukrade, dovedu ga pred cara...
on se baci na zemlju, moli za milost.
Zna da će umrijeti.
I car ga pomiluje.
Tog nevrijednog čovjeka. Pusti ga.
Mislim da si pijan.
To je moć, Amone.
To je moć.
Amon dobri.
Dajem ti pomilovanje.
- Što hoće? - Ne znam...
ali sad su u mom uredu, pregledaju nam knjige.
Reci mi, pošto si moj knjigovođa, trebam li se brinuti...
zbog toga što mi pregledaju knjige?
- Ili da li si dobro napravio svoj posao? - Ne trebate se brinuti.
Ne trebam se brinuti.
Oprostite, gospodine.
Znaš li koliko vrijedi ovo sedlo?
Znaš li koliko košta?
Dobro.
Zašto me, kog vraga, pratiš?
Pušila je na radnom mjestu.
Reci joj da to više ne radi.
Gospodine, moram vas obavijestiti...
da nisam uspio ukloniti mrlje iz vaše kade.
- Što si koristio, Lisiek? - Sapun, zapovjedniče.
Sapun? Ne lužinu?
Hajde. Idi. Dajem ti pomilovanje.
Mada nisam rabin, u ovim okolnostima...
molim Svevišnjega da mi oprosti...
što ću ja izgovoriti blagoslov.
Znači...
tu se dolaziš sakriti od mene.
Došao sam ti reći...
da si doista izvanredna kuharica...
i dobro obučena sluškinja.
To doista mislim.
Ako ti poslije rata bude trebala preporuka...
bit će mi drago da ti je dam.
Mora da si usamljena ovdje dolje...
dok slušaš kako se gore svi zabavljaju.
Jesi li?
Možeš odgovoriti.
Ali koji je točan odgovor? O tome razmišljaš.
Što on želi čuti?
Helen, istina je uvijek točan odgovor.
Da, u pravu si.
Ponekad smo oboje usamljeni.
Da. Ja...
Mislim...
Toliko bih želio...
pružiti ruku i dodirnuti te u tvojoj usamljenosti.
Pitam se kako bi to izgledalo. Mislim...
što bi u tome bilo loše?
Shvaćam da ti nisi osoba...
u najstrožem smislu riječi, ali...
Ne, možda si i tu u pravu, znaš?
Možda nismo loši mi...
Ne mi.
Ovo je loše.
Hoću reći, kad vas uspoređuju...
s gamadi, glodavcima i ušima...
Samo...
Ne, u pravu si.
Potpuno si u pravu.
Je li ovo lice štakora?
Jesu li ovo oči štakora?
Zar Židov nema oči?
Suosjećam s tobom, Helen.
Ne, ne bih rekao.
Ti si prokleta Židovka.
Skoro si me nagovorila, zar ne?
Bravo.
Gospodine, u ime radnika...
želim vam sretan rođendan.
Sretan rođendan.
Pa, zahvalite se osoblju, molim vas.
Puno vam hvala za krasnu tortu.
Puno vam hvala. Zahvalite im se u moje ime.
Vlakovi su stigli i ljude su toljagama tjerali van.
Postrojili su ih ispred dva velika skladišta.
Na jednom je pisalo "Garderoba", a na drugom "Vrijednosti".
Tamo su ih natjerali da se skinu.
Jedan dječak Židov im je dao uže da spoje cipele.
Obrijali su im glave.
Rekli su im da im kosa treba da naprave nešto specijalno za posadu podmornica.
A onda su ih potjerali niz veliki hodnik...
u bunkere s Davidovom zvijezdom na vratima...
i natpisom "Prostorija za kupanje i inhalaciju".
SS-ovci su im dali sapun.
Rekli su im da dišu sve vrijeme jer je to dobro za dezinfekciju.
A onda su pustili plin na njih.
Mila, zašto sapun?
Vjerojatno da bi pristali ući.
Mila, prestani. Tvoje priče za laku noć nas sve plaše.
Znaš da je to besmisleno. Ne mogu vjerovati.
Nisam rekla da ja vjerujem. Rekla sam da sam to čula.
Od koga?
Od nekoga tko je čuo od nekoga tko je bio tamo.
Znaš, da je bio tamo, ugušili bi ga plinom.
Da.
Nelogično je.
Mi smo im radna snaga.
Kakvog smisla ima ubijati svoju radnu snagu?
Toliko se truditi da sakupe radnu snagu, samo da...
Ne, to ne može biti istina.
Mi smo im vrlo, vrlo važni.
Ja. Laku noć.
- Laku noć. - Laku noć. Lijepo spavajte.
Pažnja, pažnja!
Svi živi...
da dođu na Appellplatz.
- Što se događa? - Moramo ići na Appellplatz.
Došli su oni što prave liste. Vršit će odabir.
Pažnja, pažnja.
Svi živi...
da dođu na Appellplatz.
Mogao bi malo smršaviti, Amone.
I moraš smanjiti količinu konjaka.
Dobro jutro. Što se događa?
Još jedan polugodišnji liječnički pregled.
Tamo.
Stiže mi sljedeća pošiljka...
Što su ovog puta?
Mađari.
Moramo odvojiti zdrave od bolesnih da napravimo mjesta.
Živni, Rebeka.
To je moj mehaničar.
Čija je to pametna ideja bila da se njega riješi?
Stani, odlazi. Ona može raditi. Dođi ovamo.
Čujte, odvojite bolesne od zdravih.
One koji mogu raditi od onih koji ne mogu. Ona može raditi.
Ti možeš raditi. Ti možeš doći.
Oni koji nisu odabrani za transport...
neka se obuku.
- Vratite se u barake. - Vratite se u barake.
Vratite se u barake.
O, Bože!
Olek?
- Danka? - Olek?
Olek?
Danka?
- Nisam ga vidjela! - Skrivaju se. Kažem ti.
Poznajem Danku. Ona zna dobro mjesto.
Sve ih je skupa povela.
Nađi sebi skrovište. Za tebe ovdje nema mjesta.
Odlazi. Brzo!
Izlazi. Ovo je naše mjesto. Izlazi!
Amone. Gospodo.
- Zašto me niste pozvali? - Pokušao sam te zvati. Hujar, miči se.
Kakva zabava, ha? Madritsch.
Malo kasnim. Traje duže nego što sam mislio.
- Piće? - Nešto hladno. Bowle.
Još jedan krasan dan.
Hvala.
Što kažeš na to da donesemo tvoje vatrogasne cijevi i polijemo vagone.
Hvala.
Udovolji mi.
- Hujar. - Da, gospodine.
- Donesi vatrogasne cijevi. - Gdje je požar?
Na prozore. Tako.
Na krov. Tako, dobro. Na prozor.
Hajde.
Tako. Još.
Oskare, ovo je doista okrutno. Daješ im nadu.
Ne bi to trebao raditi.
To je okrutno!
Hajde. Probaj stići do drugog kraja.
U tvornici imam cijevi od 200 metara.
Ja imam 20 metara kod kuće u vrtu.
Možemo dohvatiti vagone na kraju. Što je?
Što?
- Hujar. - Da, svakako.
Ne zaboravite krov.
Na krov s druge strane.
Scharführer, svaki put kad vlak stane...
otvorite vrata da im date vode, ja?
Ovaj vagon.
Ne kažem da ćete se kajati, ali možda hoćete.
- Trebate toga biti svjesni. - Morat ćemo riskirati kajanje.
U redu, dobro. Lijep je dan. Poći ću u vožnju s vama.
A ti?
Ja sam prekršio Zakon o rasi i naseljavanju.
Premda sumnjam da mi itko može pokazati konkretnu odredbu.
Poljubio sam jednu Židovku.
Je li ti otpala kita?
On voli žene.
On voli lijepe žene.
Vidi lijepu ženu i ne razmišlja.
On ima tako puno žena. A one ga vole.
Vole ga. Oženjen je, ja, ali je...
Ne, dobro. Bila je Židovka. Nije to trebao uraditi.
Ali vi niste vidjeli tu djevojku.
Ja sam vidio tu djevojku. Ta je djevojka bila...
Bila je vrlo lijepa.
Oni vas opčine, znate, ti Židovi.
Kad blisko radite s njima, to uvidite.
Imaju neku moć. To je kao virus.
Neki od mojih ljudi su se zarazili tim virusom.
Treba ih žaliti, a ne kažnjavati. Treba ih poslati na liječenje.
To je stvarno kao tifus. Stalno to viđam.
Da li se radi o novcu?
Nudite mi mito?
Mito? Ne. Ne, molim vas.
To je napojnica.
Zdravo, Amone.
Sjedite.
Dajemo ti Židove za pet maraka dnevno, Oskare.
Trebaš ljubiti nas, a ne njih.
Ne daj Bože da ti se javi prava želja za židovskim ženskama.
Tu nema budućnosti. Za njih nema budućnosti.
Nije to samo dobra stara priča kako mrzimo Židove.
To je sad politika.
CHUJOWA GORKA TRAVANJ 1944.
Ministarstvo D naređuje Goethu da iskopa i spali leševe
preko 10000 Židova ubijenih u Plaszowu i u pokolju u Krakowskom getu.
Da ne povjeruješ.
Kao da nisam dovoljno zauzet, sad su izmislili ovo?
Moram pronaći svaku krpu ovdje zakopanu i spaliti je.
Zabava je gotova, Oskare. Zatvaraju ovo i sve šalju u Auschwitz.
- Kada? - Čim organiziram otpremu.
Možda za 30-40 dana. To će biti zabavno.
- Razgovarao sam s Goethom. - Znam odredište.
Ovo je nalog za evakuaciju.
Ja moram pomoći organizirati otpremu i ukrcati se u posljednji vlak.
Nisam to htio reći.
Natjerao sam Goetha da mi obeća da će se zauzeti za vas.
Ništa vam se loše neće dogoditi tamo. Imat ćete poseban tretman.
Direktive iz Berlina sve češće spominju "Poseban tretman".
Nadam se da to nije ono o čemu vi govorite.
Povlašteni tretman, je li?
Moramo li izmišljati čitav novi jezik?
Mislim da moramo.
Pretpostavljam da vi ostajete.
- U Krakowu? Radi čega, za ime svijeta? - Radi čega? Imate voditi poduzeće.
Naravno, morat ćete zaposliti nove radnike. Poljake, pretpostavljam.
Malo su skuplji, ali...
Što se može?
Vi mi vodite posao.
Ne, idem kući.
Napravio sam ono zbog čega sam došao. Imam više novca...
nego što bilo tko može potrošiti za života.
Jednog dana...
će se, znate, sve ovo završiti.
Htio sam reći da ćemo tada nešto popiti.
Mislim da je bolje da sad popijem.
Ne shvaćam.
Hoćeš ove ljude?
"Ove ljude"? Moje ljude. Hoću svoje ljude.
Tko si ti, Mojsije? Hajde, što je ovo?
Gdje je u tome novac? Gdje je prijevara?
- To je dobro poslovanje. - Dobro poslovanje po tvom mišljenju.
Moraš preseliti njih i opremu, sve, u Čehoslovačku.
Sve to platiti i napraviti novi logor. Nije nimalo logično.
- Nešto mi prešućuješ. - To je dobro za mene.
Poznajem ih. Ne moram ih obučavati.
- Dobro je za tebe. Obeštetit ću te. - Točno.
- Dobro je za vojsku. - Naravno.
- Znaš što ću praviti? - Što?
- Artiljerijske granate. - Svatko to pravi.
Tenkovske granate, to im treba.
- Svi su zadovoljni. - Osim mene.
Vjerojatno me nekako varaš.
Ako ja zarađujem stotinu, ti vjerojatno zarađuješ tri.
Ako priznaješ tri, onda je, zapravo, četiri. Ali kako?
- Upravo sam ti rekao. - Jesi, ali nisi.
U redu, nemoj mi reći.
Pristajem.
- Nervira me što ne mogu dokučiti. - Vidi...
samo mi trebaš reći koliko to tebi vrijedi.
Koliko tebi vrijedi jedna osoba?
Koliko jedan vrijedi tebi?
Poldek Pfefferberg. Mila Pfefferberg.
I...
Stagel, Stagel... Paul. Paul Stagel.
Doktor.
- Investitori. Sve ih hoću. - Da, gospodine.
Fischer. Ismail Fischer.
- Josef Scharf. - Trenutak, gospodine. Oprostite
Hajdete, Stern. Scharf.
Djeca. Sva djeca.
Herbert Stier.
- Koliko? - 400, 450.
Još, još.
- Feigenbaum, Jakob. - Wolf Wein.
Feigenbaum: Lutek, Jakob, Nacha.
Nacha, tako je. I Wolf.
Koliko?
600.
Još.
I ti možeš raditi isto što i ja. Možda možeš i zaraditi na tome.
- Ne znam. - Hajde, Juliuse.
Znam da im daješ više hrane i odjeće.
To plaćaš iz vlastitog džepa. Ako se udružimo...
mogli bismo izvući više od 4000.
Mogli bismo ih premjestiti negdje na sigurno, u Moravsku.
Ne znam.
Koliko ste cigareta večeras popušili?
Previše.
Od svake koju vi popušite, ja popušim pola.
- Učinio sam sve što sam mogao. - To ne prihvaćam.
- Ne, Oskare, ne mogu više učiniti. - To ne prihvaćam.
- Koliko? - 850, koji manje ili više.
Koliko manje ili više, Stern? Prebrojte ih. Koliko?
To je to. Možete završiti tu stranu.
Što je Goeth rekao na to?
Samo ste mu rekli koliko vam ljudi treba i...
Ne kupujete ih, valjda?
Plaćate mu za svako od ovih imena?
Da još radite za mene, očekivao bih da me odgovarate.
To me košta čitavo bogatstvo.
Završite stranu i ostavite jedno prazno mjesto na dnu.
Ova je lista apsolutno dobro.
Ta lista je... život.
Svuda oko njenih margina je bezdan.
Oskare, ovdje na dnu strane ima administrativna greška.
Ne, hoću dodati još jedno ime.
U Brinnlitzu neću naći tako dobro obučenu sluškinju kao što je ona.
Sve su seljanke.
Ne.
- Jedno dijeljenje ajnca. - Ne.
Ako pobijediš, platit ću ti 7400 rajhsmaraka.
Ako dobiješ iz cuga, dat ću ti 14800.
Ako ja pobijedim, djevojka ide na moju listu.
- Ne mogu dati Helen kao ulog u kartanju. - Zašto ne?
Ne bi bilo pravo.
Samo ide u Auschwitz. U čemu je razlika?
Neće otići u Auschwitz. Nikad joj to ne bih napravio.
Ne, hoću da ide sa mnom u Beč.
Hoću da tamo dođe raditi kod mene.
- Hoću ostarjeti s njom. - Jesi li poludio?
Amone, ne možeš je povesti sa sobom u Beč.
Ne, naravno da ne mogu.
Ja bih to volio.
Ono što mogu uraditi, ako sam imalo čovjek...
je sljedeće po milosrđu.
Odvest ću je u šumu...
i bezbolno joj pucati u zatiljak.
Što si ono rekao za ajnc iz cuga?
14800?
Schindlerjuden za ove stolove!
Jasno recite svoje ime.
- Mi smo obitelj Dresner. - Juda, Jonas...
Donata i Chaja.
- Mi smo Rosnerovi. Henry, Manci... - I Leo.
- I naš sin. - Ja sam Olek.
Maria Mischel.
Chaim Nowak.
Wulkan, Markus.
Michael Lemper.
Rebeka i Joseph Bau.
- Rosalia Nussbaum. - Wilhelm Nussbaum.
Jakob Levartov.
- Farber, Rosa. - Farber, Andrzej.
Sara.
Friehof, Fischel.
Mietek Pemper.
Poldek i Mila Pfefferberg.
Horowitz, Dolek.
Adam Levy.
Marcel Goldberg.
Klipstein, Isak David.
Altmann, Eduard.
Grunberg, Miriam.
Luftig, Eliasz.
Hilmann, Eduard.
Erna Rothberg.
Zuckermann, Jetti.
Helen Hirsch.
Najgore je prošlo.
Muškarci u ovaj transport, a žene u ovaj.
Pažljivo.
Muškarci u ovaj transport, a žene u ovaj.
Pažljivo koračajte.
Odlično, Olek.
Odlično.
Znate kako od leda pravimo vodu?
Olek, daj još jednu.
ZWITTAU-BRINNLITZ, ČEHOSLOVAČKA RODNO MJESTO OSKARA SCHINDLERA
Bit ćete zadovoljni razinom učinkovitosti ovih radnika.
Budzyn je, pod mojim zapovjedništvom...
bio predmet zavisti svih ostalih zapovjednika radnih logora.
- Zatvorenici, međutim... - Oprostite.
Oni bi više voljeli da su negdje drugdje.
Vlak sa ženama je već otišao iz Plaszowa...
i stiže vrlo uskoro.
Znam da ste dugo putovali...
ali do tvornice ima samo malo pješke...
a tamo vas čekaju vruća juha i kruh.
Dobro došli u Brinnlitz.
- Grah u chuntu? - Grah je ono najbolje u tome.
Ja ne volim grah.
Grah i meso i krumpir i kruh.
Tako se ne pravi chunt.
- Jaja u chuntu? - Da!
- Ja ne volim chunt. - Ne, ne voliš.
- Što ti voliš? - Volim kavijar.
Jednog dana na vatri...
AUSCHWITZ
- Gdje su sastavljači lista? - Gdje su stolovi?
Mama, gdje smo?
U Auschwitzu su. Vlak uopće nije upućen ovamo.
Greška u papirima.
Koliko imaš godina, majko?
- Šezdeset osam. - Nakašlji se, majko.
Kažu da je pasti na ogradu bezbolno.
Nemoj se baciti na ogradu da se ubiješ, Clara.
Ako to uradiš, nećeš znati što ti se dogodilo.
- Koliko imaš godina, majko? - Šezdeset šest, gospodine.
- Gospodine. - Dobro jutro.
Došlo je do greške. Mi ne trebamo biti ovdje.
Mi radimo za Oskara Schindlera. Mi smo Schindlerovi Židovi.
- Tko je Oskar Schindler? - Imao je tvornicu u Krakowu.
Emajlirana roba.
Tvorničar lonaca.
Koliko imaš godina, majko?
Niste vi jedini industrijalac kome treba radna snaga...
Herr Schindler.
Sjećam se da je ove godine IG Farben naručio...
pun vlak Mađara za kemijsku tvornicu.
Vlak je prošao kroz svod...
a časnik zadužen za selekciju odmah se prihvatio posla...
i poslao njih 2000...
pravo na specijalni tretman.
Nije moje da se miješam u procese koji se ovdje odvijaju.
Zašto mislite da mogu pomoći vama...
ako ne mogu pomoći IG Farbenu?
Dopustite mi da vam dam razlog.
Uopće vas ne prosuđujem.
Samo znam da će nam u narednim mjesecima...
trebati prenosivo bogatstvo.
Mogao bih dati da vas uhite.
Štite me moćni prijatelji. To trebate znati.
Ne kažem da ih primam.
Samo kažem da mi je neugodno da su na stolu.
Sutra mi stiže pošiljka.
Odvojit ću vam 300 jedinica iz nje.
Novih. Ovi su svježi.
Vlak stigne, mi ga vratimo.
- Vaš je. - Shvaćam.
Hoću ove.
Ne trebate se vezivati za imena.
Tako je. To zahtijeva puno papirologije.
Zoldinger, Ernestina.
Waldergrun, Hilda.
Waldergrun, Leonora.
Laast, Anna.
Pfefferberg, Mila.
Dresner, Ruth.
Dresner, Danka.
Nussbaum, Sidonia.
Rosner, Manci.
Hirsch, Helen.
Grosz, Chaja Sara.
Seelenfreund, Estella.
Danka! Danka!
Hej! Hej! Što to radite?
Ovi su moji! Ovo su moji radnici! Oni trebaju biti u mom vlaku!
To su kvalificirani izrađivači streljiva! Neophodni su!
Neophodne djevojčice!
One prstima glačaju unutrašnjost metalnih ovojnica granata.
Kako bih inače uglačao unutrašnjost metalne ovojnice od 45 mm?
Recite mi.
Natrag u vlak!
Po odredbama Ministarstva W...
protuzakonito je ubiti radnika bez opravdanog razloga.
Prema Fondu za obeštećenje poduzeća...
imam pravo podnijeti zahtjev za obeštećenje za te ubijene.
Ako pucate bez razmišljanja...
idete u zatvor, a meni plate.
Tako to ide.
Dakle, ovdje nema smaknuća po kratkom postupku.
Nema nikakvog ometanja proizvodnje.
Da bi se to omogućilo...
stražari više neće smjeti ući u tvornicu...
bez mog odobrenja.
Za vašu suradnju imate moju zahvalnost.
Hodite. Hajde.
Hajdete, dečki. Dođite.
Nijedan vratar ili šef sale...
neće te više nikada pogrešno gledati.
Obećavam.
Ovo je Itzhak Stern, moj knjigovođa.
- Vi ste sigurno gđa Schindler. - Drago mi je.
Emilie se prijavila volontirati na klinici.
- Vrlo plemenito od vas. - Znam.
Moramo razgovarati kad budete imali malo vremena.
Ovo je moja supruga. Ja nemam tajni pred svojom suprugom.
Oskare, posveti se poslu, molim te. To je mnogo privlačnije.
Što je?
Dobili smo gnjevnu pritužbu od Ministarstva za naoružanje.
Artiljerijske granate, tenkovske granate, ovojnice za rakete...
Izgleda da ništa nije prošlo kontrolu kvalitete.
To se može očekivati. Početni problemi.
Ovo nisu šerpe i lonci. Ovo je precizan posao.
- Napisat ću im pismo. - Obustavljaju isplatu.
I ja bih, i vi biste. Ja se ne bih brinuo.
- Jednom ćemo ih dobro napraviti. - Priča se...
da kvarite kalibriranje strojeva.
Mogli bi zatvoriti tvornicu, vratiti nas u Auschwitz.
Raspitat ću se, vidjeti gdje možemo kupiti granate i proturiti ih kao naše.
Ne vidim u čemu je razlika. Da li se prave ovdje...
- Ja vidim razliku. - Gubite puno novca.
Proizvest će se manje granata. Stern, ako ova tvornica ikad proizvede...
granatu koja se zapravo može ispaliti, bit ću vrlo nesretan.
- Dobar dan, gospođo. - Kako ste?
Kako ste, rabine?
Rabine!
Dobro, Herr Direktor.
Sunce zalazi.
Da, zalazi.
Koji je danas dan? Petak?
- Petak je, je li? - Je li?
Što vam je? Trebali biste se pripremati sa sabat.
Je li tako?
Imam vina. U mom uredu. Dođite.
Za sedam mjeseci punog rada Schindlerova tvornica
streljiva u Brinnlitzu bila je uzor neproizvodnosti.
U istom tom periodu, on je potrošio milijune Reichsmaraka
na izdržavanje svojih radnika i mićenje uglednika Reicha.
Što je?
Imate li negdje...
skrivenog novca za koji ja ne znam?
Ne.
Zašto? Jesam li švorc?
Pa...
Jučer ujutro u 2.41...
u stožeru generala Eisenhowera...
General Jodl...
potpisao je bezuvjetnu predaju...
svih njemačkih kopnenih, pomorskih i zračnih snaga...
ekspedicijskim savezničkim snagama...
a istovremeno i sovjetskoj Vrhovnom zapovjedništvu.
Njemački rat je, dakle, završen.
Ali ne zaboravimo ni na trenutak...
Mislim da je vrijeme da stražari uđu u tvornicu.
Upravo je objavljena bezuvjetna predaja Njemačke.
Rat se završava noćas u ponoć.
Sutra ćete početi proces...
potrage za preživjelim članovima obitelji.
U većini slučajeva...
nećete ih naći.
Poslije šest dugih godina ubijanja...
žrtve se oplakuju širom svijeta.
Mi smo preživjeli.
Mnogi od vas došli su mi se zahvaliti.
Zahvalite se sebi.
Zahvalite se svom neustrašivom Sternu...
i ostalima među vama koji su se brinuli za vas...
i bili suočeni sa smrću u svakom trenutku.
Ja sam član Nacističke stranke.
Ja sam proizvođač streljiva.
Ja sam profiter iz ropskog rada.
Ja sam kriminalac.
U ponoć, vi ćete biti slobodni, a mene će loviti.
Ostat ću s vama do pet minuta poslije ponoći...
poslije čega, a nadam se da ćete mi to oprostiti...
moram bježati.
Znam da ste od našeg zapovjednika dobili naređenje...
koje je on dobio od svojih pretpostavljenih...
da likvidirate populaciju ovog logora.
Sad je vrijeme da to učinite.
Evo ih. Svi su tu.
Sad imate priliku.
Ili, mogli biste otići...
i vratiti se svojim obiteljima kao ljudi...
a ne kao ubojice.
U sjećanje na bezbrojne žrtve među vašim narodom...
želim da održimo tri minuta šutnje.
- Hvala, g. Jereth. - Hvala, g. Jereth.
Zinite.
Hvala, g. Jereth.
Čim nastupi mir, hoću...
hoću da se ta tkanina podijeli radnicima.
Svakom dva i pol metra.
Osim toga, svatko treba dobiti bocu votke.
Neće je popiti. Znaju njenu vrijednost.
Isto i one Egipshi cigarete koje smo nabavili.
Bit će urađeno. Sve što tražite.
Napisali smo pismo u kom pokušavamo sve objasniti...
u slučaju da vas uhvate.
Svaki ga je radnik potpisao.
Hvala.
Na hebrejskom je, iz Talmuda.
Tu piše: "Onaj tko spasi jedan život spasio je cio svijet."
Mogao sam izvući više.
Ne znam.
Da samo...
Mogao sam izvući više.
Oskare, 1100 ljudi je živo zahvaljujući vama.
Pogledajte ih.
Da sam zaradio više novca.
Toliko sam novca bacio.
Nemate pojma.
Generacije će postojati zbog onog što ste vi učinili.
Nisam učinio dovoljno.
Puno ste učinili.
Ovaj auto.
Goeth bi bio kupio ovaj auto.
Zašto sam zadržao auto? To je deset ljudi.
Desetoro.
Još desetoro ljudi.
Ova značka... dvoje.
Ovo je zlato.
Još dvoje.
Dao bi mi dvoje za nju. Barem jednog.
Dao bi mi jednog, još jednog.
Jedna osoba više.
Jedna osoba, Stern.
Za ovo.
Mogao sam dobiti...
još jednu osobu, a nisam.
Nisam!
Oslobodila vas je...
Sovjetska armija!
- Jeste li bili u Poljskoj? - Upravo dolazim iz Poljske.
Je li tamo ostalo još nešto Židova?
Kuda ćemo ići?
Svakako ne idite na istok.
Tamo vas mrze.
Ne bih išao ni na zapad na vašem mjestu.
Treba nam hrane.
Zar nije tamo neki grad?
Amon Goeth je uhićen kao pacijent sanatorija u Bad Tolzu.
Obješen je. U Krakowu zbog zločina prema čovječanstvu.
Oskar Schindler je poslije rata pretrpio neuspjeh u braku i u nekoliko poslova.
1958. vijeće Yad Vashema u Jeruzalemu proglasilo ga je
pravednikom in Jerusalem, i pozvalo ga da posadi drvo
Ono još uvijek tamo raste.
Schindlerovi Židovi danas
Janek Dresner
Danka Dresner
Mordeci Wulkan
Ryszard Horowitz
Niusia Horowitz Djevojčica koju je Schindler poljubio na proslavi svog rođendana
Joseph and Rebeka Bau
Olek Rosner
Manci Rosner
Henry Rosner
Leopold Rosner i njegova supruga Helen
Mila Pfefferberg
Leopold Pfefferberg
Supruga Itzhaka Sterna
Helen Hirsch
Gđa Emilie Schindler
Danas u Poljskoj ima manje od 4000 preživjelih Židova.
Potomaka Schindlerovih Židova ima više od 6000.
U sjećanje na preko šest milijuna ubijenih Židova
uredio drdamjan